NXTGN er lukket - alt er slettet, men vi vender tilbage!
Her er historien om en dreng, der aldrig blev voksen.
Om sørøveren, der ville slå ham ihjel.
Om øen, hvor feerne holdt til.
Men det er ikke den historie, du kender.
For af og til er venner i begyndelsen fjender, og fjender er venner.
For rigtigt at forstå slutningen må vi have begyndelsen med.
LUKKET
LAMBETH DRENGEHJEM
Jeg elsker dig, min søn. Jeg elsker dig, Peter.
Tekster: Team Irene
Så står vi op!
Kom så. Fart på.
12 ÅR SENERE LONDON, 2. VERDENSKRIG
Peter, vi kommer for sent til morgenmaden.
Heltene må have føde!
Er der ingen bacon? Det får vi altid i weekenden.
Krigen raser, Peter, så du skal være glad for at få mad.
Moder Barnabas.
Hun hugger sikkert alle rationerne.
- Pas på. Hun har ører som en elefant. - Og en bagdel som en.
Se. Flere tomme pladser.
Nelson og Billy er blevet evakueret. Heldige asener.
- Hvornår? - Aner det ikke.
De skal bo hos en familie i Canada, til krigen er forbi.
- Bare det var mig. - Din tosse. Vi skal blive her.
- Til vores mødre henter os? - Nemlig.
Vi holder skansen. Forsvarer borgen. Venter på kavaleriet.
Skrub op på taget og rens tagrenderne.
- Er det sikkert, moder Barnabas? - Jeg har ikke prøvet for nylig.
Men papirarbejdet er i orden -
- hvis en forældreløs falder i døden. Kom så af sted!
Og mens I befinder jer i det høje, kan I lave lidt sjælegranskning.
Jeres sjæle er lige så rådne som bladene.
Se! Jeg havde ret. Hun har gaflet rationerne.
- Hvor skjuler hun byttet? - På kontoret.
Ingen har været der. Hun har vist lagt fælder ud.
Jeg vil have ro!
Ned i beskyttelsesrummet! I ro og orden!
- Kom. - Jeg bryder mig ikke om det.
Fort Knox. Dragens hule.
Kom her.
Op med hænderne.
Ræk mig din sko.
- Kom nu ... - Vær stille!
19. 20.
Peter.
Den beskidte, gamle nonne.
Hvor er det uhygiejnisk.
Hvorfor er jomfru Maria helt ren?
- Nibs? - Jeg er hernede!
Jeg sagde jo, at der var fælder.
Det er et skatkammer.
Hillemænd!
Peter!
Det er journalerne.
Peter!
Det er din journal.
KÆRE PETER
Er det fra din mor? Hvad skriver hun?
Jeg kan ikke ...
Vil du læse det?
Højt.
"Kære Peter."
"Alt, hvad jeg har gjort, er gjort af kærlighed til dig."
"Jeg længes efter den dag, hvor jeg kan hente dig og forklare."
"Mist ikke troen på mig."
"Og hvad vigtigere er: Mist ikke troen på dig selv."
"Du er noget særligt."
"Mere end du kan forestille dig."
Jeg lover, at vi ses igen. I denne verden eller i en anden.
Kom!
Det er mit! Giv mig det!
I bilder jer alle sammen ind, at I er noget særligt.
I tror, at mor kommer springende tilbage efter jer.
Men din mor kommer ikke tilbage. Og ved du hvorfor?
Fordi du ikke er noget særligt, Peter.
Du er ikke engang noget særligt på din egen måde.
Du er bare en rædsom møgunge -
- der blev forladt af en uduelig mor, som har glemt din eksistens.
Din lille usling!
- Hænderne frem! Begge to! - Han har ikke gjort noget!
Han var sammen med dig.
Når man er fræk, får man smæk.
Splejs. Hvornår tog Arnold og tvillingerne sted?
Det var vist i aftes.
Alle de forsvundne børn. Alle de skjulte skatte på kontoret.
- Hvad pønser Barnabas på? - Hun sælger forældreløse.
Jeg vidste det! Eller gør hun? Det lyder ikke rart.
- Hvem køber forældreløse om natten? - Det må vi opklare.
Vi lægger en plan. Det bliver sjovt.
Det siger du altid.
Føj! Hvem har pruttet?
- Nibsy! - Ikke mig.
Det var en åndssvag plan. Jeg går i seng.
Kom.
Godnat.
- Nibs! - Peter!
Jeg sagde det jo. Jeg havde ret.
Spæn over til trappen. Nu!
Nibs!
Farvel, Peter!
Du kommer med mig!
Peter.
Milde makrel!
Sæt sejl!
- Vi må væk herfra. Vi hopper. - Det kan jeg ikke.
Vi har ikke noget valg. Kom nu!
Nibs!
Og så til vejrs!
Kom nu!
Venner for altid!
Peter!
TIL LUFTVÅBNET
Pokkers. Du har sænket min fregat.
Luftwaffe angriber.
De damer. Sektor 6, sektor 8, sektor 12.
- I dækning! - Spitfire!
- Ryd dækket! - Frem med sværdet!
Helt ærligt!
Vedrørende identificeringen af fjendens fartøj ligner det ...
Sig frem!
- Det ligner et sørøverskib. - Hvabehar?
Fyr!
Væk!
- Du må ikke dø, for du er værdifuld. - Er jeg?
- Det mener nogen. - Min mor?
Så stiger vi!
Ud med jer! Kom så!
Skynd jer! Fart på!
- Gå til kaj. - Hal væk!
Kom, drenge.
- Se! Dagslys. - Jeg vil også se.
- Hvad er det? - Jeg kan ikke se.
Er det her ... Canada?
Syng!
Knæl!
- Jeg knæler ikke for nogen. - For ham gør du.
Han er sørøveren, de andre frygter. Den ægte vare.
Manden, de kalder Sortskæg!
Syng for jeres herre!
Mine kære børn.
I triller perler af uskyldsrene tårer.
Men tør dem blot bort, små venner.
Jeg har reddet jer fra livets fæle fængsel -
- og sætter jer hermed fri!
Jeres lidelser er ovre. Kom til mig. I er hjemme.
I får selskab af børn fra alle verdenshjørner -
- uanset race, tro og farve.
Uanset alder og æra. I går foran.
I skaber morgendagens samfund.
For det her, mine ynglinge, er mulighedernes land!
Min lov er eviggyldig.
Mine regler er så enkle, at de kan stå på et griseøre. Se selv.
Første regel:
"De, der arbejder hårdt og hæderligt, bliver belønnet med gaver -
- og trofæer og konfekt!"
Anden regel:
"De, der ikke magter at arbejde hårdt -
- de, der driver den af eller skulker -
- får mit voldsomme mishag at føle."
Mærk jer mine ord.
Jeg giver ingen chancer. Jeg viser ingen nåde.
Men husk på -
- at I endelig må more jer noget så grusomt!
Rollinger ...
Velkommen til Ønskeøen!
Læg kræfterne i. Find noget tryllestøv til mig!
Arbejd hårdere!
Sam Smiegel, arbejdsleder. Nej tak. Tag det af.
Hvad graver vi egentlig efter?
Er det ikke blevet forklaret? Vi graver ...
... efter dem her.
Festøv, også kaldet tryllestøv.
- Findes feer? - Ja, der var millioner af dem på øen.
- Hvor er de nu? - Sortskæg har udryddet dem.
- Hvorfor? - På grund af tryllestøvet.
- Hvad skal han bruge det til? - Aner det ikke.
Det må vi ikke få at vide.
Så det skal du ikke bryde dit hoved med.
Feer i virkeligheden.
Hør her, grønskolling ...
Du er lige ankommet med et flyvende sørøverskib.
'Virkeligheden' er et luftigt begreb. Frem med hakken.
Giv mig din hakke.
Din hånd er ødelagt, fordi bladet er sløvt.
Det ender med, at du brækker håndleddet.
Jeg hedder Peter.
- Hvor længe har du været her? - Altid.
Hvorfor er de så vilde med det? Tryllestøv?
Du spørger for meget. De slår ihjel for det. Vi dør for det.
- Mange tak. - Jeg er ligeglad med dig.
Jeg er ikke din ven, og jeg hjælper dig ikke.
Sådan er det bare.
Smut.
Festøv.
- Jeg har fundet det. - Det er mit!
- Jeg har fundet det! - Det var mig!
- Klap i, stump. - Væk!
- Giv det til mig. - Det var mig, der fandt tryllestøvet!
Han sagde, at han fandt det. Er det tydeligt nok?
Lige så tydeligt som dit grimme ar!
Før ham til kaptajnen! Han er ulydig og næsvis.
Fjern jer!
Der er altså faste retningslinjer ...
Klap i, regelrytter. Sortskæg tager sig af tyveknægten.
Jeg gjorde mit bedste.
Tilbage til arbejdet, tak.
- Fandt I de indfødtes lejr? - De fandt os.
De angreb fra træerne og udraderede 40 stærke mænd.
Derefter forsvandt de sporløst ind i skoven.
Vi skal nok få ram på dem. På et tidspunkt.
På et tidspunkt?
Minerne er udtømte. Jeg har brug for deres jord.
Mine skibe bliver angrebet af stammefolk fra en hemmelig lejr.
Men det skal nok blive ordnet på et tidspunkt.
Vi har ikke mere tid!
Hr. kaptajn.
Ohøj. Vi må videre.
- Hvordan har arbejderne det? - De er syge og udkørte.
Hvorfor skal det være så svært?
Nå ... Hvem skal straffes i dag?
- Nej! Hvad sker der? - Hvad tror du selv?
Er du med nu?
Tapre krigere på Ønskeøen. Kast et blik på forræderne.
Jeg overlader deres skæbne til jer.
- Denne barbar ... - Stjal fra kornkammeret.
... stjal fra kammeraten. Stjal fra kornkammeret. To gange.
Skal han skånes? Eller tørster I efter retfærdighed?
Retfærdighed! Retfærdighed!
- Viser de nogensinde nåde? - Ja da.
Ofte?
Farvel!
Bare glem det.
Denne dreng har blot været i minerne en enkelt dag.
Han er en tyveknægt. En ballademager.
- Og en svindler. - Vel er jeg ej!
- Vil I skåne det ulydige barn? - Nej!
- Eller skal det være grimt? - Grimt!
Grimt! Grimt!
Beklager. Folket har talt.
Tænk på det bedste, du ved.
Det var pokkers.
Det er utroligt. Jeg kan flyve!
Ønskeøen er en drøm, man aldrig vågner fra.
Har du prøvet det? Et mareridt, der ikke er ægte.
Men du sover så tungt og behageligt -
- at du ikke kan vågne.
Du drukner i søvnen.
Drømmen drukner i det bløde, mørke hav.
Kender du det hav, Peter?
Det er døden, min dreng.
Den hvisker til dig.
Det er endestationen.
For de fleste af os.
Tag et stykke chokolade.
Barndommen er ingen leg.
Den er faktisk skræmmende, ikke?
Er du tapper, Peter?
- Jeg gør mit bedste. - Naturligvis.
- Er du bange? - Ja.
- Har du fløjet før? - Nej.
Derude lever det vilde stammefolk.
De har en gammel profeti, fra da øen var feernes rige.
Profetien fortæller om en dreng, skabt i kærlighed -
- mellem en feprins og en menneskepige.
En dreng, der ville forsvinde fra denne verden -
- indtil han blev gammel nok til at lede en opstand mod mig.
En dreng, der ifølge profetien ...
... kunne flyve.
Er du kommet for at slå mig ihjel, Peter?
Jeg tror ikke på godnathistorier.
M-i-g. 'Mig.'
I...
Jeg lover, at vi ses igen. I denne verden eller i en anden.
Eller i en anden.
Ind med dig!
Eller i en anden.
Flyveknægt? Det var et imponerende luftnummer.
- Kan du gøre det igen? - Hvem spørger?
Selvfølgelig kan jeg flyve. Du så det selv.
Glimrende.
Læg øret mod væggen.
Du lytter til en knaldhætte på den anden side.
Den eksploderer om 30 sekunder.
Hvis jeg flyver, skal du hjælpe med at finde min mor.
Hun må være her på øen.
Det er ikke til forhandling. Du er fanget i cellen.
Og du er fanget i minen.
Fint, så snakker vi om det, men hold nu afstand til væggen.
Hvad siger du så? Tik ...
- Tak. - Okay, vi har en aftale.
Flyveknægt?
Lad dig glide ned. De er på vej.
Jeg vil vide, hvad du hedder.
- Jeg hedder Jakob Klo. Tilfreds? - Nej!
Sæt den ene fod foran den anden. Af sted med dig.
- Smisk. - Af sted med dig.
Jeg er hernede. Stik syd.
I kurven!
- Du skal ikke kalde mig Smisk. - Kan du hjælpe mig op af minen?
Det nytter ikke. Der er ingen steder at gå hen.
Ikke i dag.
Du har været en sand ven.
En skønne dag gør jeg gengæld. Send os bare op.
- Hvad nu? - Du sagde, du ville gøre gengæld.
Ja, en skønne dag. Ikke i dag. Ud!
Det er bare en detalje. En skønne dag kan godt betyde i dag.
- Desuden ... - Smisk!
Målet er himmeldokken. Vi tager svævebanen.
Så flyver du os over på et skib.
Ned med hovedet.
Skynd jer!
Galeonerne er forankret lidt derfra, så man ikke kan stjæle dem.
- Så jeg skal altså flyve over til ... - Hvad er problemet?
Var det meningen?
Hiv ohøj!
Glem dokken. Du må gøre det nu.
- Hvad venter du på? - Jeg har højdeskræk.
- Du kan jo flyve! - I går var første gang.
Kom så af sted. Ellers falder vi for sidste gang.
Kan vi ikke skændes senere?
Smisk! Sværdet!
Det skal nok hjælpe, hvis du vifter lidt med det.
Hiv!
Det var på et hængende hår.
- Kan du styre et skib? - Hvor svært kan det være?
- Smisk! Rebet! - Ja!
- Sådan! - Knægt!
Det er sværere, end man skulle tro!
Nu sejler det for os!
Hvad har du at sige?
- Bordet tog lang tid at stille op. - Lad dem nu ligge.
Hvis drengen når hen til de indfødte, er krigen tabt.
- Vi skal nok finde dem. - Hvor er de?
Fang ham, før stammefolket finder ham.
Ret forude!
Smisk! Slip mit ben!
Jeg har kvalme!
Muren! Muren!
- Hjælp! - Drej!
Sæt sejl! Vi bruger vinden som afsæt.
- Afsæt? - Vi skal væk fra den elendige ø.
Du lovede, vi skulle finde min mor. Jeg forlader ikke Ønskeøen!
I hvert fald ikke nu.
Sæt sejl!
Det bliver en hård landing.
Sejlene!
Jeg vil jo ikke forstyrres, når jeg forynger mig!
- Ja? - Beklager. Det drejer sig om drengen.
- Skibet kæntrede i Ønskeskoven. - Har I tabt ham?
Ja, drengen er fortabt, men vi leder efter ham.
Jeg er omgivet af tåber. Skal jeg gøre alting selv?
Det pjok kan ikke være den udvalgte. Han er uduelig.
Hans mor var også uduelig, men nu står vi her.
Vi skulle finde min mor, men så løb du fra aftalen.
- Du løb fra aftalen først. Du løj. - Jeg kan flyve. Bare ikke hver dag.
Vores eneste flugtmulighed ligger i ruiner. Tilfreds?
Ja, jeg har det glimrende, for jeg vil ikke forlade øen.
Jeg har spildt årevis på at planlægge flugten.
Du skal ikke rode rundt herinde. Det er farligt.
Alle skibe medbringer et af slagsen. Et kort.
Hvad står der her?
"Stammeområde."
Profetien sagde, at en dreng skulle lede stammen.
- Men du er jo ligeglad. - Jeg vil gerne høre det.
Sortskæg tror, at profetien handler om mig.
Derfor må de indfødte vide, hvor min mor er.
Er du tosset? Stammefolket slår dig ihjel.
- Har du mødt dem? - Nej.
- Jeg er ikke bange for dem. - Det er det rene selvmord.
Nu finder jeg stammeområdet. Hav det godt!
- Han holder ikke en time. - Det må han selv rode med.
- Men hvis han er den udvalgte ... - Det er han ikke.
Men hvis de troede, han var ...
- De betaler sikkert en dusør. - De har ikke noget skib.
De kunne kapre et skib. De er vant til at håndtere sørøvere.
De kan sikkert finde på noget.
Når vi finder de 'fredsommelige' lokale -
- siger du, at du er deres frelser. Derefter skilles vore veje.
Hvorfor vil du forlade øen? Hvor vil du rejse hen?
Måske et sted, hvor jeg har en højere placering i fødekæden.
- Hvad var det? - Noget fra et højere led i fødekæden.
Hvad siger du så, Klo? Sørøvere beskyder os med kanoner.
Vi var nær styrtet i døden. To gange. Vi er kæntret.
Men så får man en åbenbaring og tænker: "Det var det hele værd."
Er du forældreløs?
- Min mor forlod mig. Tæller det? - Kan du huske hende?
Jeg fælder ingen tårer for en, der aldrig har savnet mig.
- Du ved da ikke, om hun savner dig. - Tror du virkelig, din mor er her?
- Hun efterlod en besked ... - Nå, men så er sagen jo klar.
Ti stille. Hold op med at snakke.
- Hørte I det? - Det var et ildevarslende skrig ...
Det er en ønskefugl.
Det er det også.
- Hvad skal vi gøre? - Vi må lægge en plan.
Løb!
Vi ryster dem af i tågen. Løb!
Løb, Smisk!
Deres fjer er nu ganske yndige.
Hold kæft og løb!
Smisk!
Peter!
Klo? Er det dig?
- Peter. - De har taget Smisk.
Nej! Bare rolig. Det skal nok gå.
Jeg vidste, vi ville finde de indfødte.
Vi er reddet.
Så er jeg klar til at tage hjem.
Nu skal jeg ordne det.
Gode dame. Vi kommer med fred. Og med en gave.
Tillad mig at overrække ...
Pan! Pan! Pan!
Smisk! Hvad synger de?
Ingen anelse.
- Hvad er Pan? - Pan er stammens tapreste kriger.
Du får chancen for at vinde friheden, før vi slår jer ihjel.
Slår ihjel?
- I er fjender. I er sørøvere. - Vel er vi ej!
Knægten er ham, I har ventet på. Hør nu efter!
Vi skåner jeres liv, hvis jeres bedste kriger besejrer Pan.
- I kan vinde jeres frihed. - Ja, jeg er med.
- Hvad? - Vi ses.
Hvornår begynder vi?
Smisk! Fortæl dem om min mor.
De er da ligeglade med din åndssvage mor.
Undskyld, det var ikke pænt sagt.
Okay.
Deres Højhed. Endelig er vi alene.
Stop!
Den lille dreng bærer panfløjten.
Knægten kan flyve. Jeg har set det. Det er herligt.
Vi kalder det mindetræet. Det var en tid med ufred.
Sortskæg lagde alt øde i jagten på tryllestøv.
Høvdingen indgik en aftale med feernes konge.
Feernes prins sneg sig en nat om bord på Sortskægs skib.
Mary var Sortskægs store kærlighed og mest dyrebare eje.
Hver nat besøgte prinsen Mary.
Sortskæg opdagede dem og blev rasende af jalousi.
For at redde hende måtte prinsen tage menneskelig form.
Feer kan leve i tusindvis af år -
- men i menneskeform kan de kun leve en dag.
Prinsen ofrede sit liv for den pige, han elskede.
Deres elskovsbarn var dig.
Vi hjalp din mor med at skjule sig.
De lavede et stammesymbol, så vi kunne genkende dig.
- Hvad blev der af min mor? - Hun kæmpede i krigen i årevis.
Og?
Sørøverne havde overtaget, så feerne måtte gemme sig.
De skjuler sig indtil den dag, hvor de kan kæmpe videre.
Og min mor?
- Hun er hos dem. - Er hun i live?
Er du sikker? Så må I føre mig hen til hende.
- Nej, du må være tålmodig. - Hun venter på mig.
Feernes rige er øens største hemmelighed.
Det er vores pligt at beskytte det.
Først må du bevise, at du er Marys søn.
Ham, vi har ventet på.
Når den tredje måne kommer, skal han flyve.
Hvis han overlever, er han den udvalgte.
Øjeblik. Og hvis han dør?
Så er han en svindler, der har fortjent at dø.
Tre dage!
- Jeg har jo halskæden. - Du kunne have stjålet den.
- Det har jeg ikke. - Han har altid haft den.
- Hvor længe har du kendt ham? - I tre dage.
Flyvningen er en ligegyldig detalje.
Hvis du ikke tror på det, gør de heller ikke.
Men hvis du gør, så gør de også.
- Er du ham? - Det ved jeg ikke.
De tror, at du er deres frelser. Har de ret?
Det ved jeg ikke!
Kaniner ...
Jeg tror på det.
Jeg kan flyve!
Bare Nibs var her. Han kunne hjælpe mig.
Jeg tror på det.
- Har du set Smisk? - Jeg kan ikke klare opgaven.
- Hold nu op. - Jeg er ikke den udvalgte.
Hvad er jeg egentlig?
Hav bare ondt af dig selv, men du ved, hvor du stammer fra.
Så ved du mere, end de fleste af os kommer til.
Du sagde, at din mor forlod dig.
Ja, jeg løj. Det gør jeg tit. Sådan gør de voksne.
Du ved i det mindste, hvor du kommer fra.
Født af en kriger, arving til en prins.
Betyder det, at du er den udvalgte? Jeg ved ikke, om den udvalgte findes.
Men jeg ved, at hvis du ikke er ham ...
... og du bare er dig selv ...
... er det måske nok.
Hvor er drengen? Spyt ud eller fald død om.
Jeg sladrer aldrig.
Han er derovre.
Nej, vent lidt.
Det er vist den vej. Nej, det første var rigtigt.
Det er helt sikkert eller måske den vej.
Hovedsagen er, at han er i nærheden.
- Alle mand på dæk. Slå ham ihjel. - Nej! Vent!
Tøv en kende. Jeg har en guldgrube. Af oplysninger.
Du er altså frygtindgydende.
Har I hørt om feernes forsvundne rige?
Sig frem.
Undskyld. Jeg ledte bare efter dig.
Nu har du fundet mig.
Den slags ser man ikke i minerne. Det er ganske flot.
Kan du lide solopgange?
Hvad laver du?
Jeg forsøger vist at flirte -
- men hvis du er i tvivl, gør jeg det forkert.
- Du er ikke som mændene fra stammen. - Tak.
Nej, de er ærlige, stærke og tapre.
Er det tappert at lade min ven springe i døden?
Det kræver selvtillid at flyve.
Hvorfor skulle feerne komme farende, bare fordi han kan flyve?
- Du må stole på os. - I stoler jo ikke på os.
Vi vogter kortet til feernes rige med vores liv.
Et hemmeligt kort til det hemmelige rige.
Du har selv set, hvad Sortskæg har udrettet.
Han omdanner alt til miner, hvis vi ikke bremser ham.
Du har altså smukke øjne.
Fyr fra fordækket. Vend om.
Tiger Lily!
Forbier.
Find Peter!
Skyd hende!
- Peter! - Hvor er Klo?
- Det hele er din skyld. - Vent, Kwahu!
Selv tak. Kom så.
Fortsæt!
Nå da da. Prinsessen, formoder jeg.
Jeg er nu bare minearbejder, men tak for komplimentet.
Bishop.
Væk.
Stil dem på række.
I årevis har vi knoklet for at finde små klumper af støv.
Nu fortæller Smisk, at I kender til et bjerg af tryllestøv.
Vær nu sød.
Fortæl, hvor drengen og feerne gemmer sig. Så får I lov til at leve.
Døden er det største eventyr.
God tur.
Hils på den nye høvding.
Prinsesse Tiger Lily.
- Sig det, eller han slår dig ihjel. - Han har ret.
God fugl.
- Der findes et kort til feernes rige. - Forræder!
Jeg forsøger at redde dig! Det skal ikke gentage sig.
- Nej, det skal jeg nok sørge for. - Kaptajn.
Kom så, knægt.
- Ja! - Udslet dem!
Angrib!
Nej!
Nu skal jeg sige dig en ting, Peter. Du finder aldrig din mor.
- Jo, jeg finder hende. - Nej, det gør du ikke.
Ved du, hvorfor du ikke finder hende? Fordi jeg slog hende ihjel.
Jeg slog hende ihjel med sværdet her.
Nu er turen kommet til dig.
Luk øjnene og tænk på det bedste, du ved.
Dårlig stil!
- Kom, vi løber. - Nej, vi springer.
Peter, er du uskadt?
- Jeg har det fint, tak. - Ti stille. Det hele er din skyld.
- Høvdingen er død. - Smisk forrådte os.
Han var din ven. Du burde have vidst det.
Du må undskylde, hvis jeg har gjort noget forkert!
Hvor er Peter?
Peter.
- Du løj. I løj alle sammen. - Undskyld.
- Det passer altså? - Det er indviklet.
Er min mor i live eller ej?
- Sortskæg talte sandt. - Så løj I altså.
Ellers havde du vendt ryggen til din skæbne.
Uanset hvad I tror om mig og mine evner -
- så kan jeg ikke.
Jeg kunne ikke ...
Jeg ville ikke se dig dø.
Du kunne bare lukke øjnene.
Sortskæg indstiller ikke jagten på Peter.
Kun ét sted vover han sig aldrig hen.
Havfruernes lagune? Det lyder yndigt.
Er sørøvere bange for havfruer?
De er snarere bange for det, vi møder på vejen.
Krokodiller. Er du bange?
Nej da.
Find kortet.
Har Smisk været til gavn?
- Må Smisk få sin frihed? - Nej, du kan stadig bruges.
Hvis Smisk taler i tredje person, ender Smisk som ingen person.
Jeg har fundet det. Kortet til feernes rige.
Alle mand på dæk! Vi skal nå frem før Peter.
ALTID
Tag faklerne. De er bange for ilden.
Har vi skræmt dem bort?
- Kan de nu også flyve? - Vift med faklerne.
Der!
Peter!
- Peter! Jeg kan se ham. - Hvor?
- Tag min hånd! - Hjælp!
Peter. Hvad skete der?
Hvem er de?
- I bliver sikkert gode venner. - Uden tvivl.
Hov, bliv nu her.
- Jeg undersøger det. - Vær forsigtig.
Er jeg ikke altid forsigtig?
Undskyld, at jeg ikke fortalte det med din mor.
Sortskæg fortalte heller ikke hele sandheden.
Nu skal jeg vise dig det.
Havfruerne har fyldt havet med minder. Man kan se fortiden.
Dyb indånding.
Vi har travlt. Sortskæg har snart besejret os.
Skjul jer i feernes rige og beskyt vores folk.
Du burde ikke være kommet, Mary.
Men her har vi dig.
Du vil hellere dø for dem end leve med mig.
Nej, Mary. Nej!
Nej!
- Hun var kriger. - Hendes ofring inspirerer os stadig.
- Kendte du hende? - Hun oplærte mig.
- Ville hun være stolt af mig? - Ja. Meget.
Måske kan jeg ikke opfylde profetien.
Hvis du ikke forsøger, hvad er du så?
Halløj!
Det her skal I se.
Skroget er lidt hærget, og krokodillerne har tygget i det.
Men jeg skal nok gøre skuden klar.
- Til hvad? - Til turen væk fra øen.
- Stikker du halen mellem benene? - Kald det, hvad du vil.
- Hvor vil du sejle hen? - Hjem.
Hvor jeg kommer fra.
Ens hjem er, hvor man bor.
Så hjælp mig.
De overlevende ender i minerne.
Dem vil jeg ikke tilbage til. Ikke på vilkår.
Hvis du ikke vil blive, så overlad os til den sikre død.
Jeg vil ikke have, at du dør.
- Jeg vil have dig med. - Og hvis jeg ikke vil?
Så er det dit valg. Ikke mit.
Det ser ud til, at den gamle bande er samlet.
Lad os få skibet på vingerne.
Lad os få en ting på det rene.
Jeg er ikke den udvalgte, og profetien handlede ikke om mig,
Men jeg er min mors søn.
Hvis Sortskæg vil ødelægge alt, hvad mine forældre døde for -
- vil jeg kæmpe imod til det sidste, ligesom de gjorde.
Før mig til feernes rige.
Det svarer til høvdingens beskrivelse.
Det er ord.
- Hvad er det for et sprog? - Det må være feernes.
Jeg kan læse det.
- Jeg kan læse det. - Hvad står der?
"Kun den prins, der bærer nøglen, får adgang."
Og så står der noget kedeligt om de faldne krigere.
Vi mangler en nøgle. Det hele var forgæves.
Det vil jeg nu ikke sige.
"Den prins, der bærer nøglen." Er du ikke med, Peter?
- Er jeg ... - Du bærer nøglen.
Gør jeg?
- Du har haft den hele tiden. - Hun vidste, at jeg ville komme.
Moderen beskytter riget ved at give sønnen nøglen.
Jeg dræber moderen, men lader sønnen slippe.
Sønnen svigter riget og giver mig nøglen.
Mor må være skuffet, ikke?
Evigheden kalder på mig.
Jeg bliver udødelig.
Så står vi op! Vågn op til dåd!
Vi har kurs mod feernes rede.
Hvis vi knuser den, knuser vi dem alle.
Ja! Død over dem!
Kom bare.
Hun hedder Klokkeblomst. Jeg kan høre hende.
De har ventet på dig, Peter.
I må væk herfra. Han vil slå jer ihjel.
Jeg ved godt, jeg har svigtet jer. Undskyld.
Undskyld!
Okay, drenge. Så brænder vi dem!
Brænd dem! Brænd dem!
- Brænd dem! - Nej!
Hold op! Jeg vil gøre hvad som helst!
- Du skal ikke trygle. - Hvad som helst.
Det er dårlig stil at trygle.
Har du ingen ære, knægt?
Knæl.
Knæl!
Jeg er søn af en kriger og en prins.
Jeg knæler aldrig for dig. Få det overstået.
- Som du vil. - Du behøver ikke gøre det.
Nej, men jeg vil virkelig gerne.
Har I savnet mig?
Hvorfor er det altid ham?
Spring!
- Jeg troede, du var ligeglad. - Som sagt er jeg en løgnhals.
- Kom nu! - Sortskæg må ikke nå frem til reden.
Hårdt bagbord!
Jeg skærer lige igennem.
Vi må hjælpe hende. Tag roret.
Læg dig så tæt på som muligt. Så springer jeg over.
Hold fast!
Kaptajn!
Nej.
Peter, nej!
Nej.
Det er forbi, knægt.
Kom.
Hold pigen!
Pan!
- Jeg kan flyve! Jeg flyver! - Du behøver ikke gale op.
Du galer bare løs! Bare du holder fast.
Fortsæt.
Hvis vi skal slå ham, må vi stå sammen.
Er I med?
Godt. Kom så.
Fyr!
Klar?
Angrib!
Haps!
Tænk på det bedste, du ved.
Nej!
Hallo ...
Peter.
Mor?
- Du har fundet mig. - Jeg har dine øjne.
Du har mit hjerte.
Jeg har glædet mig hele livet ...
Jeg elsker dig, mor. Virkelig højt.
Jeg har aldrig mødt dig, men jeg har savnet dig hver dag.
- Hver dag? - Jeg er fortabt uden dig.
Du er ikke fortabt.
Du er hjemme.
Her på øen med de andre. Dit folk. Din familie.
Du må aldrig glemme dem, ligesom du ikke glemte mig.
Men mor ... Jeg vil ikke miste dig igen.
Du mister mig aldrig. Jeg er en del af Ønskeøen.
Og en del af dig.
Jeg elsker dig, min søn.
Kære Peter. Peter Pan.
Peter.
- Peter? - Troede du, jeg ville efterlade dig?
- Skal vi lave ballade? - Ja tak.
Mine herrer. Hold godt fast.
- Du har jo ikke noget reb. - Vi har meget, vi skal snakke om.
- Skulle du ikke videre? - Jeg har ombestemt mig.
Vil du overtage roret?
Vil du ikke hjem?
Jeg er allerede hjemme.
- Er han også sørøver? - Nej.
I hvert fald ikke endnu.
- Hvilken vej skal vi? - Hvem bestemmer egentlig her?
- Jeg er kaptajn. - Jeg er udvalgt.
- Det ordner vi senere, flyveknægt. - Som du vil, kaptajn Klo.
Sæt en ny kurs.
Anden stjerne til højre og ligeud til daggry.
Ønskeøen!
- Er vi venner for altid, Klo? - Ja da. Hvad skulle gå galt?
Tekster: Team Irene
NXTGN er lukket - alt er slettet, men vi vender tilbage!